Tak co je nového? Nic? Tak jdi do ......
„Ahoj, co je nového?“ pokládá tradiční otázku.
V duchu mi proletí jasná odpověď - co by tak asi bylo nového od včerejšího večera, kdy jsme spolu mluvily naposledy. Bohužel nebo bohudík nepatřím mezi ženy, pro které je sluchátko prodloužením ruky a jakékoli téma je dle jejich názoru naprostá pecka, o níž stojí za to klábosit hodiny. Jsem pro stručnost, věcnost a účelovost.
„Nic nového není,“ snažím se o milý tón. Následují otázky na děti, manžela, co budu vařit, kam půjdeme ven……
Po obědě zase zvoní telefon. Volá máma, aby se zeptala , co je nového. Opět odpovídám, že nic nového není, kromě dennodenního stereotypu, nového výkresu ze školky nebo dalších složenek ve schránce.
Večer mezi šestou a sedmou spolehlivě drnčí telefon. Volá máma. Chce vědět, co je nového. Někdy mám nutkání si něco vymyslet, abych jí udělala radost. Pořád čeká nějaké novinky, dobré zprávy, jenže ty u mě po sedmi letech doma prostě nejsou. Pominu-li samozřejmě povedenou bábovku na písku, rozbité koleno a nové sprosté slovo přitažené ze školky.
„To jsem se toho teda dozvěděla,“ končí většinou naše hovory.
Uvědomuji si, že telefony, ačkoli by měly lidi k sobě přibližovat, bořit vzdálenosti, tak někdy jsou spíše pohřebištěm normální, milé, hřejivé lidské komunikace. Jen tak, při čaji, kávě. Zkrátka pospolu. Odbýváme se telefony, za cílem splnit si tu povinnost kontaktu. Voláme si často jen proto, aby se neřeklo. Výsledek je, že si tím pádem už nemáme co říct. Mluvíme do toho přístroje, přitom vaříme, nakupujeme, hrajeme si s dětmi, pracujeme. Jen málokdo si sedne a plně se věnuje jen hovoru. Je to jako bychom se s někým bavili, aniž bychom mu pohlédli jedinkrát do očí. Pochopitelně tím nemám na mysli hovory spojující lidi vzdálené od sebe stovky kilometrů. Tam je to dobrý sluha, ale u nás „přesploťáků“?
Nedávno byl syn na týden u babičky. Volala jsem mu ráno, v poledne i večer. CHTĚLA JSEM VĚDĚT, CO JE NOVÉHO. Nejčastěji jsem slyšela slovíčko NIC! Přišlo zděšení - jsem stejná, je ze mě moje matka!!! Je to dědičné!!! Vzpomněla jsem si i na svého rázného dědu. Nevolal sice tak často, ale vždycky se ptal na to samé a dovedl to k dokonalosti. Naše hovory po drátě měly velmi rychlý spád.
„Ahoj, co je novýho?“
„Dědo, ani nic.“
„Nic? Tak jdi do prdele!“
tu tůt tu tůt tu tůt tu tůt
Budu milejší, slovo NIC definitivně škrtám ze svého telefonního slovníku. Snad není pozdě a naučím se to dřív, než se ve mně a v mých dětech probudí i dědovy geny, abych jednou neposílala nebo nebyla poslána kamsi.
Ivana Vejvodová
Každý si holt hlídá to své
![](https://1gr.cz/fotky/blogy/15/02/7519/w230/Bf87818.jpg)
Manžel přede mnou utíká, gestikuluje nesouhlasně rukama, pokouší se přede mnou zavřít dveře, ale já jsem neoblomná. Škvírkou mezi futry mu šermuji malou lištou, jejíž přivrtání mi chybí ke štěstí. Lišta nad dětskou postel, která by držela rákos.
Ivana Vejvodová
Šmarjá, rosteš pro ......
![](https://1gr.cz/fotky/blogy/15/02/7519/w230/Bf87818.jpg)
Stejně jako na sklo bubnují kapky deště, aby přece jen zkusily tvrdost okenních tabulek, dobývají se mi do hlavy dvě myšlenky, které se ovšem v konečném smyslu nevylučují a míří do jednoho místa.
Ivana Vejvodová
Tak co to tu teda tak strašně smrdí?
![](https://1gr.cz/fotky/blogy/15/02/7519/w230/Bf87818.jpg)
„Proboha, co to tu tak strašně smrdí?“ pomyslela jsem si před časem v koupelně, když jsem zahájila večerní hygienu. Během pár vteřin jsem měla jasno. Vlastně spíš zatmění. A to doslova. Chcete-li si změnit pohled na svět, dejte si na obličej místo pleťové vody odlakovač na nehty.
Ivana Vejvodová
Co se ve škole neučí
![](https://1gr.cz/fotky/blogy/15/02/7519/w230/Bf87818.jpg)
Nadechla jsem se, abych přemýšlela o tom, co mi právě řekl starší syn. Kabina starého výtahu mi připadala stejná jako jindy. Ale možná má pravdu. Možná je dobré občas se zastavit, aby člověk s postupem času neztratil ten jasný pohled zpátky přes rameno a zároveň tím získal pravdivější pohled pod nohy a nejlíp ještě dál.
Ivana Vejvodová
Nesnáším to přerušovaný
![](https://1gr.cz/fotky/blogy/15/02/7519/w230/Bf87818.jpg)
Když už se do toho dám, mám to ráda rychle. Žádné zdržování nebo rozptylování! To jenom plýtvá silami. Těším se jen na konec, protože jako skoro každá vdaná ženská nemám čas ztrácet čas. Jdu tvrdě jen za tou slastí na konci. Tu totiž zbožňuju.
Další články autora |
Tři roky vězení. Soud Ferimu potvrdil trest za znásilnění, odvolání zamítl
Městský soud v Praze potvrdil tříletý trest bývalému poslanci Dominiku Ferimu. Za znásilnění a...
Moderní lichváři připravují o bydlení dlužníky i jejich příbuzné. Trik je snadný
Premium Potřebujete rychle peníze, pár set tisíc korun a ta nabídka zní lákavě: do 24 hodin máte peníze na...
Takhle se mě dotýkal jen gynekolog. Fanynky PSG si stěžují na obtěžování
Mnoho žen si po úterním fotbalovém utkání mezi PSG a Barcelonou postěžovalo na obtěžování ze strany...
Školu neznaly, myly se v potoce. Živořící děti v Hluboké vysvobodili až strážníci
Otřesný případ odhalili strážníci z Hluboké nad Vltavou na Českobudějovicku. Při jedné z kontrol...
Prezident Petr Pavel se zranil v obličeji při střelbě ve zbrojovce
Prezident Petr Pavel se při střelbě na střelnici v uherskobrodské České zbrojovce, kam zavítal...
Rusové ostřelovali Charkov, střely zasáhly obytné domy a zranily šest lidí
Sledujeme online Rusko útočilo střelami S-300 na Charkov. Poničené jsou čtyři obytné budovy, oznámil starosta...
Policie zadržela mladíka, který v tachovské škole vyhrožoval nožem
Policisté zadrželi ve škole v Tachově mladíka, který nožem vyhrožoval zabitím. Při incidentu se...
V březnu by ze Sněmovny vypadla TOP 09. Vyhrává ANO, posilují malé strany
Podle nejnovějšího volebního modelu Median by se v březnu do Sněmovny dostalo pět stran a hnutí. V...
Balík pomoci pro Ukrajinu či Izrael schválil Senát USA. Zbývá už jen Bidenův podpis
Americký Senát schválil balík s pomocí pro Ukrajinu, Izrael či Tchaj-wan v hodnotě 95 miliard...
![AURES Holdings a.s.](//1gr.cz/u/free.gif)
Financial Controller (A12540)
AURES Holdings a.s.
Praha
- Počet článků 96
- Celková karma 0
- Průměrná čtenost 5157x
https://nymbursky.denik.cz/zpravy_region/takhle-by-nechtel-umirat-nikdo-z-nas-pise-vrchni-sestra-z-nymburske-nemocnice.html
https://nymbursky.denik.cz/zpravy_region/umirani-covid-nemocnice-vrchni-sestra-nymburk-nemocnice-20210315.html